Пейо Яворов
Минува нощ

chitanka.info

Минува полунощ. Луната

блести усмихната, лъчиста.

и на прозорци на стъклата

акацията гъстолиста

хвърля сянка треперлива,

сянка чудна, сякаш жива.

А в стаичката полутъмна

се млада двойка спотаява…

И ту въздишка с огън пълна,

ту шепот тих се там раздава,

ту целувчица крилата

хвръкне, стресне тишината.

Невидим — Хименей е тамка

с венец от рози под ръката…

Напред се наклонил едвамка,

и пръст притиснал на устата —

кроткий бог подслушва тайно

що там шепнат безпрестайно.

Напразно, — нищо той не схваща!

И — в неизказана досада —

глава намръщено поклаща

замисля се… Венецът пада —

ала той го не прибира

с яд се само в двойка взира…

Издание:

П. К. Яворов, „Събрани съчинения в пет тома“, Български писател, С.1977–1979, под редакцията на К. Куюмджиев

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.